-Nu kommer han...! -Har den äran, Dale!
-Undrar du inte vad farsgubben köpt? -Du är ingen gubbe.
-Tycker du om den? -Ja, tack snälla.
-Ha så kul. -Inte utanför staketet nu...!
Ta det lugnt.
De kör för fort!
Hjälp mig!
Fyra månader senare
HUSET VID TARA ROAD
Hjälp till här.
-Har du köpt allt? -Det får vi hoppas.
-Twiglets? -Anorektikerchips...!
-Det är min födelsedag! -Ja, Brian. Och pappa är inte hemma.
Hattar och svärd och serpentiner...
Öppna, Annie!
Alla väljer banker utomlands eller fastigheter.
-Vi har gott om fastigheter. -Så länge marknaden är stark.
Den är stark som en sumobrottare. Toppensiffror.
-Mrs McCarthy är här. -Fort, Polly...!
Ska vi äta sen - du, jag och Polly?
Min son fyller år och jag är försenad.
Hej, Mona. Du ser...mäktig ut.
Bry dig inte om vad den där obotlige smickraren säger!
Brian fyller år, Ria väntar.
En födelsedagspresent. Hälsa honom så gott.
-Vad köpte du? -Mer än du.
Vilka vill ha jelly?
Vilda djur...
-Tårta...! -Rosemary, vad gjorde jag utan dig?
Vi är ju bästa vänner. - Något till dig, Annie.
Vad bortskämd du är, Brian.
-Får jag betalt om jag har den? -Tacka nu.
Äsch, jag var likadan. Ska jag tända ljusen?
-Nu är jag här! - Hej, Rosemary. -Hej, Danny.
Min stora födelsedagspojke.
Hej, Annie. Du verkar ha kul.
-Lagom till tårtan. -Förlåt.
-Nu går jag, gumman. -Tack för hjälpen, mamma.
Vad är det?
Jag har funderat, Danny...
...på oss.
-Jag med... -Vi hinner aldrig prata.
Du är så fin.
Du har glimten i ögat.
-Skojar du? -Sånt ser jag.
Det är dags för ett nytt barn.
Det ger ju perspektiv på allt - jobbet, Barney, allt stressande.
Hur länge har du vetat?
Jag har nog alltid känt det på mig. Annie och Brian är ju så stora nu.
De betyder så mycket för mig, det kan ingenting ändra på.
Ria... Jag fattar inte hur du kan vara så lugn. Så jävla lugn.
Jag är förväntansfull. Jag har velat skaffa fler barn länge nu.
Det här är inte sant...
Du pratar om oss. Jag trodde att du fått reda på det.
-Att du hade förlikat dig med tanken. -Fått reda på vadå?
Jag ska ha barn med en annan.
Jag har träffat en annan...
...och nu väntar vi barn. Jag hade tänkt berätta det.
Det skulle inte bli så här. Det var ingenting jag ville.
Vad håller ni på med?
Hjälp mig!
-Har du packat något alls, Marilyn? -Vad behöver jag på Hawaiiv bastkjol?
Det vill jag se.
Det kommer att göra oss gott.
Vänta.
-Jag följer inte med. -De väntar ju på oss.
-De väntar på dig. -Du kan inte bo här ensam.
-Jag ska inte bo ensam. -Vad menar du?
Jag vet inte.
Vi kan inte fortsätta så här, Greg. Vi är inte desamma längre.
Kan du se mig i ögonen-
-och påstå att du har några som helst känslor kvar för mig?
Ja, det kan jag.
Men jag har inga för dig.
-Hon heter Bernadette... -Och är fantastisk i sängen...!
Var inte bitter och anklagande nu.
-Jag visste inte att du var olycklig. -Det är inte det.
Om jag vet vad det är kanske jag kan göra nåt.
Bernadette och jag...
Det är allvar. Jag vill dela mitt liv med henne.
Vi slutade älska varandra, du och jag.
Inte jag. Jag vill att du håller om mig och säger att det inte är sant!
-Jag vill inte göra barnen ledsna. -Stanna, då!
Jag har bestämt mig. Vad säger vi till barnen om var vi ska bo?
Jag bor väl här?
-Hjärtat, vi blir ju tvungna att sälja. -Sälja Tara Road?
Det är inget hus, det är vårt hem. Vi bor ju här.
Jag tänker inte flytta för din flickväns skull!
Danny, svarar du?
Jag söker Danny Lynch, fastighets- mäklaren. Min man har träffat honom.
Jag heter Marilyn Vine, jag bor i USA. Stoneyfield, Connecticut, New England.
Vad gäller saken?
Min man rekommenderade honom. Jag har ett stort hus med pool-
-och jag söker nån som vill byta hem med mig. Jag vill bo nära Dublin.
-Talar jag med mrs Lynch? -Jag vet inte.
-Förlåt? -Det är mitt i natten.
Åh, förlåt, det hade jag glömt. Jag kan ringa i morgon i stället.
Nej då, det går lika bra nu.
Jag har också ett stort hus. Vi kan byta.
Säkert...? Vad bra...!
Jag ska skicka foton och information. Min man är på Hawaii.
Jag vill vara där några månader när vädret är fint.
Det är jättefint väder nu. Jag heter Ria...
-Ria Lynch. -Är du kvar?
INTE BÖNFALLA
Du kan inte låta nån galning bo i mitt hus...!
-Vårt hus. -Det blir inget med det.
-Det är redan bokat. -Avboka, hjärtat.
Kalla mig hjärtat en gång till så får du en gaffel i ögat...!
Att vara i USA i två månader...
Vad ska det vara bra för? Att fly löser inget.
Jag tänker åka.
Hon kommer hit samma dag. Barnen kommer efter senare.
-Har du sagt nåt? -Inte än.
Gör det inte...! Det blir svindyrt, jag har dubbla kostnader nu.
Vilken röra...!
Snälla, snälla, lämna mig inte.
Visst är det vackert? Det påminner om mormors hus.
Bedårande...
-Vänner, då? Vem ska du prata med? -Hela irländska befolkningen...!
Hela vitsen med resan är att få vara för mig själv.
-Vad säger Greg? -Greg... Han vet inget.
Du kan få ta hem en lilltomte åt oss. Rött skägg, gula byxor, löften om guld.
Du ska inte ha fler såna.
Låna ut huset till nån vi inte känner?!
-Hon och hennes man har separerat. -Precis som vi...
-Det är farligt att åka dit ensam. -Det blir inte länge. Du kan väl...
-"Du kan väl försöka förstå." Javisst. -Gör du?
Du tänker låta en irländsk toka ta över huset!
Hon hänger väl upp religiösa tavlor och river stället!
Konjaken jag fick i födelsedagspresent står i arbetsrummet. Göm den!
De har pool!
-Och vad är det? -En basketkorg!
-Jag följer inte med. Det löser inget. -Då får du stanna hos pappa.
Jag skulle strypa min man. Och du gör ingenting.
Inte alls. Jag åker till New England, du kan följa med eller stanna här.
Förlåt, Annie. Förlåt mig...!
Annie har rätt. Danny är en idiot. Vad kan den där slampan ge honom?
-Han känner sig väl ung igen. -Han borde få känna på ett kok stryk.
-Vad gjorde du för fel? -Kolla bara vad du har på dig.
Det kanske är bra att du åker bort. Kärleken ökar ju med avståndet.
Jag hoppas verkligen att jag gör rätt.
Det vore jättesnällt, Colm.
Jag tar gärna hand om det. Jag kan plantera sallad...
Salladslök... Det kommer gästerna att vrålgilla.
Och när du kommer hem prunkar hela trädgårn.
Hur mår barnen?
-Annie tar det rätt hårt. -Det är ju inte så konstigt.
Hon tycker att det är mitt fel.
Här är det.
-Du är väl snäll mot henne nu, Annie? -Bara hon inte försöker köra med mig.
Det är säkert hon, och hennes mamma.
-Ja, det är det. -Hur vet du det?
Sånt vet man bara.
Synd att du inte visste att pappa träffade henne.
Då så... Jag älskar er jättemycket.
Hallå där!
Vänta på mig!
-Ska det bli spännande? -Ja, det ska det.
Då åker vi.
Det är i alla fall rent och fint.
-Vad snygg du är! -Jag är så nervös.
Äsch, det blir jättekul. Nu måste vi åka.
-Hej då, huset. Mitt vackra hus. -Var inte orolig, jag tittar till det.
-Taxi? -Ja tack.
Semesterresa?
Min man har lämnat mig.
Är det Trinity College...? Är det upp- kallat efter den heliga treenigheten?
Nej, det var Saint Patrick som hittade en treklöver.
Sen landsförvisades varenda orm-
-men de krälade in igen och blev skattmasar.
-Varsågod. -Tack, och välkommen till USA.
-Vem är det? -Marilyn?
Välkommen till Dublin. Colm Maguire, god vän till Ria.
Jag ska påta i trädgårn, men jag har en egen ingång och ska inte störa.
-Det är du som har restaurang. -Just det.
Du behöver säkert sova så jag ska gå.
Rias man måste vara väldigt kär som kan lämna familj och ett så fint hem.
Folk tror att livet går ut på att vara lycklig.
Vi kanske inte inser att vi är det och sen är det för sent.
Sa Ria nåt annat om mig?
Nej.
Som att jag har mördat två fruar?
Jag skojar bara. Vi ses.
-Hej! Du måste vara Ria Lynch. -Hej. Carlotta?
-Jetlaggad? -Nej, jag ser ut så här.
Jag bor där om du behöver nåt.
-Ska du inte visa mig runt? -Nej, du är trött efter resan.
Jo, kom in.
Sällskapsrummet. Vardagsrummet.
Det är så fint, hon måste ha en bra städerska.
Sovrum, sovrum, sovrum. Köket...och Gregs arbetsrum.
Greg är Marilyns man. Universitetslärare. Han är jätterar.
-Min man har lämnat mig. -Vems har inte det?
-Jag var 22 när vi träffades. -Du skulle ha spolat honom då!
-Är det deras son? -Ja, Dale.
Vill du ha en slurk...? Det är konjak.
Heidi Franks. Marilyn har berättat allt och jag ska hälsa dig välkommen.
-Hon bjöd in mig. -Visst...
Ria Lynch. Vill du ha lite konjak?
-Hennes man har lämnat henne. -Vilket svin!
-Vi kunde ha känt varann i åratal. -Hundra miljoner år!
-Vad gör Marilyn egentligen? -Städar...!
Nej, hon är musiklärare.
Klarinettist. Det är så sorgligt att hon slutat spela.
Hon har varit lite bitchig på sistone. Eller är jag taskig nu?
Hej, Ria. Det är Marilyn Vine. Jag ville bara säga hej.
Här är allt bra. Jag älskar ditt hus, det är helt underbart.
Och om Carlotta eller Heidi stör dig så säg bara att du är upptagen.
Rosemary Ryan, Rias bästa vän. Välkommen till lrland.
Marilyn Vine. Jag kan tyvärr inte...
Jag ville bara bjuda på middag på lördag, hos Colm.
Galakväll. Ria bad mig titta till dig och han vill gärna att du kommer.
Du behöver inte bestämma dig nu, vi kan ringa varandra senare.
-Goddag. Vilket vackert väder vi har. -Ja, verkligen.
-Tycker ni om lrland? -Det är underbart.
Hej, mamma. Har du det bra?
Finola är snäll. Bernadettes mamma. Hon ska gå med oss ut och äta.
Du skulle ju inte prata om dem...! - Hej då, mamma.
Hej. Andy Vine, Gregs bror. Är han hemma?
Nej, han är på Hawaii och Marilyn i Dublin.
-Varför det? -Jag orkar inte förklara det nu.
Kan du komma tillbaka senare? Jag skulle vilja ringa Greg först.
Okej. Han kommer att säga att jag brukar hälsa på när jag är här.
Förlåt, det är bara det att...
Mina barn ringde nyss, det är därför jag är ledsen.
Min man...
Ingen fara, jag kommer tillbaka.
Ja, min bror jobbar i Los Angeles, hälsar på ibland.
-Bra att du är misstänksam. -Marilyn kom fram ordentligt.
-Är dina barn där också? -De kommer senare, sa hon inte det?
Nej. Jo. Ursäkta om jag låter otrevlig. Marilyn och jag var inte...
Ni har en väldigt fin son.
-Han måste ha det skönt på Hawaii. -Förlåt?
Dale...Han saknar väl sin mamma.
Hon saknar honom.
Jag är Rias mamma. Jag undrade...
Jag jobbar på ålderdomshemmet. De älskar överraskningar.
Jag träffade en clown en gång, Big Red Nose.
Honom tog jag dit, det var så lyckat. En amerikan vore jättespännande.
Det tror jag säkert, men jag har ju ingen röd näsa.
-Har du barn? -Jag kan stänga dörren efter er.
Det går åt på restaurangen.
Bröd... Kakor... Här har de jättegod ost.
Hejsan, Shea. Det här är Marilyn, från USA. Har du nåt gott i dag?
-Getbrie. Gillar du getost? -Inte ens getter.
-Smaka, det är nyttigt. -Varför smakar allt nyttigt illa?
-För att man inte ska bli beroende. -En väldigt egen smak.
-Jag vill ha en ny groda. -En äckelpadda?
Jag ska byta ut den mot en ny.
Vad skrattar du åt?
-Kaffe? -Jag dricker inte kaffe.
Han frågade inte dig, Annie.
Nu går vi. - Hej då, Colm.
-Tänker du resa runt i landet? -Helst inte.
Du vill bara resa runt i ditt inre, va? Jag gör dig gärna sällskap.
-Jag trivs ensam. -Jag med.
Och det är mycket trevligare att vara ensam tillsammans med nån...ibland.
Så olidligt sorgligt.
Inte alls - han lever ju, och sjunger.
Du ler så vackert och sorgset. Hur mår du?
Du skulle väl aldrig leka med någons känslor, med nån du inte känner?
-Sa Ria att jag var alkoholist? -Hur vet man att man är det?
Det finns många tecken... Som att man inte kan sluta.
Jag är beroende av nåt annat nu.
Livet.
Och potatismos.
-Har du barn? -Nej, gudskelov.
-Lämnade du henne eller hon dig? -Det är aldrig så enkelt.
Jo då.
-Jag var otrogen, hon slängde ut mig. -Om hon varit otrogen, då?
Äktenskapet kan överleva otroheten om äktenskapet är starkare.
Jag trodde att vårt var det.
-Men hon lagade inte lika god mat. -Det räddar inget äktenskap.
Hur är det mellan Marilyn och Dale, för han är väl med Greg nu?
Dale? Har inte Marilyn sagt nåt?
Nej, hon sa inte ens att hon hade en son.
Latkes. Potatiskakorna... De är inte irländska.
Vi uppfann inte potatisen, vi förbättrade den bara.
Jag tycker om dig.
Du är...fin.
-Det är väl äkta bihonung? -Till skillnad från...konstgjorda bin?
Det är inte bara priserna som svider.
Du är irländskan...!
Letar ni efter en kock?
Vad roligt!
-Tack för att du övertalade henne. -Det var inte svårt.
Men du får det svårt om inte maten är god.
Det är hon som bor i vårt hus. - Colm gillar henne...
Dry martini till alla - för att fira vår amerikanska gästv Marilyn Vine!
Kom hit oftare!
-Vem är det? -Barney McCarthy, Dannys chef.
Då är det Danny som sitter där. Vem är det som är älskarinnan?
Välkommen till Dublin, Marilyn. Danny Lynch, du bor i mitt hus.
-Det är väl Rias hus? -Vårt hus. Hur mår Clement, vår katt?
Han saknar dig. Gå dit och klia honom på magen.
-Ria sa ingenting om... -Det var snällt att Ria får bo hos dig.
-Hon har haft det jobbigt. -Hon har väl det.
Men hon kommer säkert över det...!
Damerna kan väl göra oss sällskap. Ju fler desto roligare. - Maka på er.
Den amerikanska gästfriheten, hos dem själva, är berömd.
-Håll inte tal nu! -Vänta tills vi är fulla.
Kom och sitt vid vårt bord.
-Finola. -Rosemary Ryan.
Min dotter Bernadette.
Man brukar använda gaffel.
Om det här var konståkning skulle du få tio poäng.
-Sjung den från din mammas bröllop! -Min mamma gifte sig åtminstone.
Du kan väl sjunga den du sjöng på välgörenhetsgalan.
Sjung för vår gäst.
När jag kom fram från Rushy Wood
Vad såg jag hos min hjärtans kär
Mitt hjärta dog
Inget jag såg
För min älskade
Lämnade mig
Och jag ska säga
Varför det skett
För att hon är
Mer djärv än jag
Och jag ska säga
Såsom det är
Inget frestar som
Att på nytt bli kär
Jag hatar det här.
-Varför då? -Mamma borde vara med!
-Ska du förstöra hela kvällen...?! -Bråka inte nu.
Jag? Det var du som snodde pappa! Ni är idioter allihop!
Jag känner mig inte hungrig längre.
Vänta...
Vänta!
Vad är det?
Det var så olustigt alltihop, och Annie var så arg...
Kom in igen.
Jag vet inte vad jag gör här. Det var nog ett fruktansvärt misstag.
Det luktar curry.
Kom in igen. Ta en konjak. Ta två, hela flaskan. Var inte så ledsen.
Jag skulle känna mig så dum.
Inte på min restaurang. Gräl och slagsmål tillhör vanligheterna.
Jag kom hit för att få vara för mig själv. Få tänka.
Det är bara jag. Jag såg att det lyste... Hur är det? Vill du prata?
Nej, det är ingen fara. Jag var bara trött.
Du gjorde inte fel som åkte hit. Vad det än är som bekymrar dig-
-så ordnar det sig, bara du ger det en chans.
Du får komma över när du vill.
Alla är så snälla.
-Men tänk om hon får veta det...! -Jag säger ingenting!
-Den gröna är snygg. -Den här? Den är salladsfärgad!
Sallad är ett tillbehör - du är huvudrätt...!
-Den här är väl fin? -Gul?! Vill du se ut som en omelett?
-Den blå! -Blått har min mormor.
Den här blir perfekt. Helt din stil.
-Oskuldsfull - och förförisk. -Oskuldsfull...?!
I USA handlar allt om det yttre.
Och med nån som Andy Vine måste man vara tydlig.
Om han gillar det yttre så vill han komma in.
Så långt ska vi inte gå.
Jag tänker inte släppa in nån, inte ens Andy Vine.
Säger du nu, ja!
-Gott. -Har du aldrig ätit thaimat?
Klart jag har...! Vi hänger faktiskt med.
Jag kan till och med äta själv.
Så här skulle jag gärna ha det.
Jag bjuder på lrish coffee sen.
Och där stod jag som en idiot.
Skönt att höra nån skratta här igen. Härligt att få träffa dig, Maria.
Vi har inget som binder oss. Ingen att bedra eller såra.
Ska vi inte vara tillsammans i natt?
Jag är inte van vid sånt här.
Jag retas inte. Det gjorde jag inte ens när jag var yngre...
Det var inte meningen att lura dig.
Vi måste inte ligga med varann - jag vill - men glöm inte det som var bra.
Allt var bra.
Driver du med mig nu...? Gör inte det!
Frånskilda Ria jobbar som kock! Och hon kan mejla också.
Dessutom har hon - hör och häpna - varit ute med en karl!
P.S. Din "kompis" Marilyn vägrar falla för min charm!
Du sårade inte bara Ria, utan mig också...!
Ingenting behöver väl förändras? Vi kommer alltid att tycka om varann.
Du snackar så himla mycket skit!
Åh nej, Mona...
Fattades bara det.
-Fast det spelar ju ingen roll längre. -Det gör det för mig...!
Jag ville aldrig såra dig, eller någon annan.
Jag gifte mig med fel person vid rätt tillfälle, eller tvärtom.
-Jag fattar ingenting. -Nej...det gör du inte.
Hej. Är Ria hemma?
-Hon är i USA. -USA...?
Tack då.
Jag har allt hos Barney!
-Tara Road. Jag mister allt! -Det är inte värt en hjärtinfarkt.
Går han under, går vi under - fattar du inte det...?!
-Det kanske bara är ett rykte. -"Konkurs"?!
Skrik inte åt mig.
"Inte där"? Jag vill tala med honom.
-Rör inte växten! -Det är ett träd.
Skulle inte vi ha picknick?
Kan du aldrig tänka på nån annan? Sluta bråka nu.
Barneys lilla slinka, då? Undrar vad frun skulle säga.
-Fråga mamma. -Ut härifrån! Gå hem!
För Guds skull, Annie! Han menade det inte.
Mona... Det är Danny. Är det sant att allt har rasat?
Jag måste tala med Barney. Var är han?
Det ordnar sig, hjärtat... när jag har strypt honom.
-Jag hatar att bli kallad hjärtat. -Sälj huset din fru har lagt beslag på.
Det är faktiskt vårt hus! - Eller hur, pappa?
Påstå inte att du inte har nåt kryphål eller en sparad slant utomlands.
Jag vill ha min andel. Jag har byggt firman.
Du sålde fastigheter åt mig. Du är mäklare, du har inte byggt något.
Mitt hus är mitt.
Det tillhör firman, ingen tvingade dig att skriva över det.
Det räddade oss då - det vet du. Jag vill ha tillbaka mitt hus.
Det har gått för långt, vi kan inget göra. Bankerna säger nej, inte jag.
Vi har delat den goda tiden, nu får vi dela den dåliga. Så funkar affärslivet.
-Vi är bankrutt! -Aldrig i livet, Barney...!
-Hej... Jag ska bara hämta en sak. -Varför har du nyckel?
Det är mitt hus. Jag bodde här...före dig, Marilyn.
Ria var väldigt noga med att ingen skulle ha en nyckel, förutom Colm.
Jag kan ju inte låta folk springa här hursomhelst.
Jag är knappast "folk".
Kom in så ringer vi Ria och reder ut det här.
Okej. Måste du det, så...
-Inget svar. -Hon är väl ute. Glöm det.
Varför är inte telefonsvararen på?
Hon har säkert fest - sjunger, dansar, dricker.
Skulle Ria ha fest? Lägg av.
Fråga Rosemary. Hon är Rias bästa vän.
-Och hon gillar dig. -Vad roligt.
Hon känner sig också ensam ibland.
Du är väldigt vacker.
Nu måste jag gå. Ligger nyckeln på vanliga stället?
-Vilken nyckel? -Rias bilnyckel.
Jag skulle vilja ha husnyckeln, tills jag har pratat med din fru.
Om hon nu nånsin svarar.
-Jag behöver låna Rias bil. -Hur länge då?
Jag står för bilförsäkringen. Hon använder min bil hemma.
Jag måste sälja den. Min firma har gått i konkurs.
Ge mig bilnyckeln.
Jag ska tala med Ria, när jag får tag i henne. Tills dess behåller jag bilen.
Förlåt...
-Det är roligt att du trivs här. -Vem skulle inte göra det?
-Hej. Är Greg hemma? -Nej, på Hawaii. Marilyn är i Dublin.
-Ska jag hälsa något? -Nej, det behövs inte.
-Vad ville han? -Han sökte Greg.
Det var ju Hubie Green...! Dales kompis.
-Vet du inte? -Vadå, att han är på Hawaii?
Nej. Dale är död.
Och jag som har pratat med Greg om honom som om han levde.
-Varför sa inte Marilyn nåt?! -Hon vill inte acceptera det.
Hon pratar inte ens med Greg längre.
-Hur dog han? -I en mc-olycka. På sin födelsedag.
-Enligt henne var det Gregs fel. -Greg köpte den.
Dale körde och Hubie tog över.
-Dale hamnade i poolen, död. -De hade druckit, så klart.
Stackars Marilyn...!
De kör för fort!
Hjälp mig!
-Jag skulle hjälpa dig. -Man ska inte låna pengar av vänner.
Det går jättebra för dig! Jag förlorar huset! Jag måste berätta det för Ria.
Hon kommer inte att tro dig. "Allt ordnar sig, älskling."
-Hur kan du förakta Ria så? -Hon lät mig ha ihop det med dig.
Sparka inte på den som ligger.
Som du? Jag älskade dig först och du gifte dig med henne.
Rosemary, låt mig få låna pengarna.
Du får tillbaka det dubbla - som förra gången.
Men nu finns Bernadette med i bilden och hon är gravid.
Jag var tvungen att stå i mitt eget hus och krypa för Fru Militärstövel!
Men du vill ändå att jag stannar hos dig i natt. Visst vill du det?
-Han tiggde henne om pengar. Lönlöst. -Hon är stenhård.
Jag är glad att jag gick ifrån den där middagen. Vilket absurt släkte vi är.
-Borde nån berätta för Ria om dem? -Skulle du vilja göra det?
-Sanningen ska ju befria oss. -Fel, sanningen kan göra oss galna.
-Ria... -Marilyn? Hej!
Jag undrar hur du mår, för...
Du får inte ta illa upp nu, men jag vet vad som hände Dale-
-och det gör mig så ont.
Jag förstår att du ville bort.
Jag tänker på dig och hoppas att du har det bra.
Tack ska du ha.
Var det något du undrade? Rosemary kan hjälpa dig.
Ja, Rosemary. Hon är...väldigt...
Tack ska du ha... Okej, hej då.
Vi stannar inte länge.
Vi vill säga hej då till katten innan vi åker.
-Varför är inte din man här? -Han är på Hawaii.
-På semester? -Inte direkt.
Har han lämnat dig, som pappa?
-Nej, han har inte lämnat mig. -Har du lämnat honom?
-På sätt och vis. -Varför det?
-Det trodde jag att jag visste då. -Varför är människor så korkade?
Varför gjorde han det? Han lämnade inte bara mamma, utan mig också.
Jag förstår vad du menar, att du är arg.
Det kan väl inte du fatta, dig är det ju inget fel på.
Jag skulle gärna åka till Hawaii.
Åkte du ifrån din son också?
Nej.
Det var skönt att höra. Var är han?
Han är död.
-Han dog i en mc-olycka. -Vilken sorts mc?
Den farliga sorten.
Hur var han?
Han var jättecool.
Och väldigt snäll. Och när han log...
Han älskade musik och var väldigt musikalisk.
Beklagar sorgen.
Vi var här när han var liten. Jag ville vara där han var glad.
Han är i himlen nu. Han ser dig och är jätteledsen att du har det så jobbigt.
Jag har varit med om en hel del men inget lika jobbigt som du.
Rias lilla pojke sa att min son ser mig från himlen.
Inte vet jag...men det kändes bra.
Jag vill inte göra nåt som jag inte kan berätta för min man.
Måste du säga nåt?
Jag är inte jetlaggad!
Åh, vad jag har saknat er! Vänta tills ni får se huset...!
Vad duktig du är som kan köra på fel sida.
-Det var väl inget svårt för dig. -Märker ni att jag har förändrats?
Förlåt att jag stör. Jag måste ha några papper.
De ligger där uppe, får jag ta dem? Du kan ringa Ria.
-Hur är det med dig förresten? -Bra, tack.
Vad ska jag säga att du tagit?
Papper om huset, som vi måste prata om.
-Hon kommer hem om fyra veckor. -Så länge kan jag inte vänta.
Vet du om en sak? Du har gjort intryck på folk.
De tycker om dig, jag med. Du har verkligen hjälpt Ria.
Vad trevligt. Det vore hemskt om nån tyckte illa om mig.
Som om jag hade militärstövlar eller nåt.
Greg ringde mitt i natten - han kommer i morgon.
Han lät så olycklig så han ska få en fest. Hoppas han gillar maten...
Man måste inte vara stjärnkock.
-Nåt måste man vara. -Ja, hungrig.
Kommer Gregs bror?
Det tror jag. Hur så?
Förlåt att jag dyker upp så här. Jag ville bara be om ursäkt för...
Jag är så hemskt ledsen.
-Förlåt. -Stanna och ät.
Jag har inget emot att du är här, det har jag aldrig haft.
Marilyn hade det, och det kan jag förstå... Jag är glad att du är här.
Jag är glad att alla är här. - Kom in och ät.
-Det var modigt. -Du kommer lagom till talen.
Jag vill tacka Greg som låtit oss låna sitt hus och sina vänner-
-och framförallt vill jag säga hur ledsen jag är-
-att Heidi, Carlotta och jag drack upp din konjak...så jag har köpt en ny.
Han har den bara för att impa på folk.
Var du Dales bästis?
-Jag har en ny dator, vill du se den? -Har man sett en, har man sett alla.
Jag vill kyssa dig.
Men hon måste börja prata om det, erkänna att det har hänt.
Det gör hon nu.
-Gör hon? -Hon berättade allt för mina barn.
För min vän Colm också. Hon har börjat prata.
Jag som trodde att hon var en rädd liten irländsk mus.
Den lilla irländska musen har haffat en stor läcker bit amerikansk ost.
-Vi beklagar sorgen. -Vi ville titta förbi och kondolera.
-Och ge er ett mässkort. -Vadå för kort?
Vår präst fader Glennan kommer att förrätta en själamässa för er son.
Det var ett tag sen han dog, men tack ska ni ha.
Nu går vi in och pratar om det.
Jag har fruktansvärt mycket att göra.
Oj, vad tiden går, hur ska jag hinna? Ni förstår säkert. Men tack snälla ni.
Jag har inte kunnat säga hans namn, då vällde alla känslor fram...
Någon gång måste man väl släppa taget om de döda.
Har vi tur så släpper de taget om oss.
För Guds skull! Jag sa ju att jag inte hade tid - om det så är Rias mamma!
Vi lever väl?
Mrs Vine...! Är det maken?
Jag är snart klar, jag ska bara låsa. Och räkna kassan...
-Vi kan gå ut och äta. -Jag är vrålhungrig.
-Jag vill ha femtusen - nu. -Bara så där?
Har inte Bernadette pengar? Hon har snart barn, jag har ingenting.
Nu hostar du upp femtusen, annars jävlar!
-Annars vadå?! -Annars får din fru veta om oss.
-Utpressning...! -Jag drar mig inte för nåt.
Du har ju knullat Rosemary i åratal...!
Vad skulle Ria tycka om det? Hon skulle bli helt förstörd!
-Vem kör med utpressning nu, då? -Jag drar mig inte heller för nåt.
Jag ska berätta det för Ria själv. Var så säker.
Det kommer nån.
Pappa!
Vad har hänt? Är inte Bernadette med?
Nej. Det är dig jag vill träffa.
Och min lilla prinsessa.
Det här är Zach.
Han har en tvättbjörn. Jag ska få ta hem den och börja med avel.
-Med en tvättbjörn? -En dräktig hona, pucko.
Kom in, då.
-Pappa, Annie har en pojkvän. -Har hon?
-Jag har haft det bra. -Bra. Toppen. Jätteroligt.
Jag har ett jobb, nya vänner.
Jag har förändrats.
Vet du vad...
Det tror jag att du har, hjärtat.
Hur är det med Rosemary?
Jo, du...
Hon mår bra.
Fisk, frityrsmet, ner i pannan.
Bara några sekunder. Upp med den.
Salt. Peppar. Citron. Varsågoda.
Gud, vad gott...! Vad är det för fisk?
Gädda. En rätt ful fisk... lite som jag själv.
Inte alls. Du är helt klart känslig.
Du kom precis innan jag hann fria till din fru.
Tänk om jag sagt ja.
Då hade jag nog lagt benen på ryggen.
-Vill du ha mer kaffe? -Nej tack.
-Det har kommit ett mejl till dig. -Till mig? Okej.
Nej, till pappa.
Från Rosemary.
Bernadette har åkt in på BB.
Barnet är på väg. Du måste åka hem med detsamma.
Jag får ringa hennes mamma.
-Ska du åka? -Jag måste.
Det är hemskt att åka ända hit med tråkiga nyheter, men...
Jag ville åtminstone se dig i ögonen. Kom ihåg det...när jag säger det.
När jag gick ihop med Barney fick han huset som säkerhet.
Där är din underskrift, och min.
Tara Holdings har gått omkull.
Vi har förlorat huset.
Bernadette vet inte att jag är pank. Det måste jag berätta nu.
Tack snälla du.
-För vadå? -För att du inte skäller ut mig.
Jag har sagt det värsta man kan säga.
Det gjorde du när du sa att du lämnade mig.
Du vet hur mycket jag håller av dig, det kommer jag alltid att göra.
Vi var vänner en gång. Bästa vänner.
Det ordnar sig, hjärtat.
Jag har inte råd!
Du har aldrig älskat mig!
Nu inser jag det.
När han dök upp, trodde väl du att han hade kommit tillbaka till dig?
Ja.
Det trodde jag också.
Ska du berätta för Marilyn om allt du slagit sönder?
Vad sysslar hon med?
-Vem är du? -Mona McCarthy.
-Marilyn Vine. -Jag vet.
Jag är väldigt bekymrad över var Ria och barnen ska bo.
Känner du Rosemary, hennes bästa vän?
Vill du komma in?
Marilyn gillade inte bysten, så det är ingen fara, men vaserna var svindyra.
Min man har aldrig gillat att fruarna träffas.
Välkomna hem!
Rosemary, vänta lite.
Vad underbart att äntligen få träffas, du är så tapper.
Mona har möte här klockan tre i dag. Hon vill att du kommer.
-Jag? -Och du, Ria. Danny kommer också.
Hon sa att det var oerhört viktigt. - Visst kommer du väl?
-Vad är klockan nu? -Kvart över tre.
-Hur mår barnet, Danny? -Tack, bra.
Det är lika bra att gå rakt på sak. Tara Holdings har gått i konkurs.
-Det vet vi. -Nu håller du tyst.
Mona tror att hon kan hjälpa er.
-Ja, jag har sparat mycket pengar. -Hur har du...?
Pensionsfonder, försäkringsbrev, kapitalplaceringar, obligationer.
Jag kan intyga att det är en ansenlig portfölj.
Med mina pengar kan du få börja om, uppstå än en gång ur askan.
Vänta lite nu...
Nej, nu är det du som väntar. Jag har fått vänta i åratal.
Jag har några villkor. Det första är att vi måste sälja vårt hus.
Det är ändå för stort för oss. Nåt mindre räcker gott och väl.
Vinsten från försäljningen går till privata skulder-
-men i dag måste du lämna tillbaka papperen på det här huset...
...på Tara Road nr 16...
...till Ria.
Dina misstag ska inte göra dem hemlösa.
Du måste ändra stil nu, Danny.
-Aldrig att jag tänker... -Så blir det!
-Du kan inte göra så här mot mig. -Papperen.
Ge henne papperen, Danny.
Polly...
Du har varit min mans älskarinna...
...i åratal. Och jag har känt till det lika länge.
Jag tänker inte säga något om den moraliska aspekten, annat än...
...att det var en skymf mot oss som avlade ett löfte och höll det.
Därför, Barney, ska du avsluta den här förbindelsen...nu.
Kan hon göra så här?
Det är Mona som bestämmer. Jag är ledsen, Polly.
Hur mycket pengar har du allt som allt?
Det får du veta tids nog.
Rosemary...
Vi fortsätter att anlita dig.
-Min mans firma har alltid gynnat dig. -Tack, Mona.
Har du något du skulle vilja säga... till Ria?
-Ria och jag är... -Bästa vänner?
Vad det än är...
...så kan du väl ta detaljerna en annan gång.
Det här hade gjort mig helt förstörd förut.
Men inte nu.
-Jag har ingenting! -Du har butiken...!
-Du hade kunnat bespara mig det här. -Jaså, det handlar om dig!
Jättevackert.
Mamma, du och Colm kan väl gifta er?
Jag behöver ingen hjälp.
Marilyn... Jag måste erkänna en sak.
Dina två matchande vaser och den stora fula bysten...
...har gått sönder.
-Mina vaser...! -Jag kastade dem.
På Danny.
Vad rädd jag blev.
Det har varit helt fantastiskt.
Tillbaka där vi började...
Men vi är ju inte desamma.